Радой Ралин
Заминаване

chitanka.info

Моторът се затресе… И колата

се плъзна по отъпкания сняг…

И ти се взря за сетен път в стъклата,

и ти за сетен път погледна пак.

Какво ще гледаш? Ти нетърпеливо

очакваше отдавна дълъг път…

А в тоя час сърцето ти се свива,

че в тоя час тъй хубав е градът.

Училището, дворът, изпращачите

останаха отзад, а отстрани

надбягват се лудешката във здрача тих

витрини, минувачи, светлини…

И мерне се за миг — и пак изчезне

познат прозорец, улица, трамвай.

Тук всичко твое близко е излезнало

в шпалир „На добър час!“ да пожелай.

Довиждане, обичан град! Със здраве!

Тъй хубав пред раздялата си ти!

Довиждане! Ний няма да забравим

как тая вечер целият блестиш.

И там далече, в оная непозната

унгарска заледена равнина,

през тежките минути на войната

пак ще ни сгрява твойта светлина.

И аз откъсвам сетнята въздишка.

Шофьорът е засилил скоростта.

И аз изкозирувам по войнишки,

и марш познат засвирвам със уста.

Довиждане! Колата вече яха

напред въз оснеженото шосе.

Градът, назад останал, още маха

за сбогом две премръзнали ръце.

1946

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.